Entrades+de+blog

=Cicle de conferències i tallers sobre la lectura= toc The following was originally published January 24, 2011 at http://laparaulavola.blogspot.com/2011/01/cicle-de-conferencies-i-tallers-sobre.html ...d'obres literàries -o no-, a casa -o no-, canòniques -o no-, per a examen -o no-, i així una afirmació i la contrària, car sempre hi trobarem les oportunes disquisicions docents del que ha de ser la promoció de la lectura entre l'alumnat en les àrees lingüístiques -i les no lingüístiques. S'han de fer activitats o treballs al voltant de la lectura? S'ha d'avaluar el llibre "obligatori"? És més, s'ha d'imposar el títol programat? La pràctica generalitzada respon "sí" amb pocs matisos i el sistema "ens obliga". Cada trimestre encetem una o dues lectures noves a classe, títols habitualment tancats i alguns més d'optatius, i em resulta costerut haver de plantejar activitats que ratifiquen la comprensió i el profit d'un acte que hauria de ser plaent i punt per a l'alumnat. Però vaig al gra, que no era això del que volia escriure.

Tenia la intenció de fer memòria de l'existència de la web [|Escola de pares i mestres], que replega els tres cicles de conferències sobre la importància de la lectura amb nombrosos textos, recomanacions de llibres, consells per a fer llegir i vídeos dels escriptors i els conferenciants que acudiren al marc de les tres darreres fires als Jardins de Vivers. Crec que molts no la coneixen i que se'n pot aprofitar enormement el material presentat. > ... Són uns cicles de conferències celebrats dins del marc de la Fira del Llibre de València, al llarg de tres edicions: 2008, 2009 i 2010. Aquestes xerrades han estat organitzades per l'Associació d'Editors del País Valencià, convocades conjuntament amb FAPA València i el CEFIRE de València i dirigides i coordinades per la professora Gemma Lluch de la Universitat de València. Les tres edicions s'han estructurat d'acord amb els temes següents: > ==- [|**Escola de pares i mestres 2008: Llibres per anar per casa.**]== ==**-** [|**Escola de pares i mestres 2009: Cicle sobre la importància de llegir a casa.**]== ==**-** [|**Escola de pares i mestres 2010: Llegir amb els autors i il·lustradors.**]==

Pel que respecta a la relació entre la lectura i les noves tecnologies, l'any 2009 hi hagué tres conferències força interessants de les quals reproduïsc la presentació: > **Llegir llibres, llegir pantalles:** Conferència de l'investigador **Jesús Martín-Barbero**, sobre els nous codis i els nous lectors, i els canvis que les noves tecnologies ens ofereixen. **Llegim amb els fills, amb les pantalles?:** **Gonçal López-Pampló**: el concepte de lectura va molt més enllà del llibre; és possible compatibilitzar hàbits de lectura i noves tecnologies d'oci i formació. **Llegim amb els autors a internet:** **Carlota Torrets**, cap de producció i administradora generla del Portal "[|Què llegeixes?]", una xarxa social, un fòrum per al foment de la lectura. Em volia recordar novament d'aquest portal '[|Escola de pares i mestres]' perquè el considere imprescindible per a les famílies que necessiten orientació i recursos per tal de motivar els seus fills en el plaer i la importància de llegir; per als docents que volen innovar alguns plantejaments en la seua matèria; per la informació aportada d'autors i conferències. I perquè aquesta web, que té tres anys, promet la continuïtat amarant lentament en la consciència dels qui tenim un compromís amb la divulgació de l'hàbit lector pels mitjans més motivadors que puguem. Molt recomanable.



The above was originally published September 5, 2010 at http://laparaulavola.blogspot.com/2010/09/no-volia-deixar-de-commemorar-la-diada.html No volia deixar de commemorar la diada de l'Estellés. Fou important per a mi, ho és encara. El recorde avui amb alguns poemaris seus damunt la taula, entre els quals hi és [|//Nights that make the night//], mentre em remunte a 1979, la meua primera lectura del //Llibre de Meravelles// a l'Institut. Encara no ens examinàvem de valencià al selectiu però la meua classe el va llegir en Literatura Espanyola. Al desembre de 1980 va baixar a Elx [|Ovidi Montllor] i Toti Soler per a acompanyar el poeta mallorquí [|Josep Maria Llompart] en la presentació d'un llibre de poesia de joveníssims il·licitans: //Entranyes per a l'augur//. L'Ovidi va recitar l'Estellés amb veu portentosa i amb una emoció que encara ressona al meu record trenta anys més tard: Ovidi i Estellés units per la paraula. Hi eren Llompart, [|Gaspar Jaén], [|Jaume Pérez], [|Biel Sansano] i els amics poetes amb el seu primer llibre.

Vaig començar a escriure en català quan em van regalar en 1980 el seu poemari [|//El Corb//], de Quaderns Crema. Vaig anar construint la llengua escrita treballant i memoritzant aquells poemes marcadament eròtics i homenatjadors, “amb paraules planeres”. Després vingué el fracassat intent d'imitar-lo fent versos. No. Hi havia molt més al darrere dels seus mots que me'l feren definitivament inimitable i personal. Més valia continuar llegint-lo i res més.

L'Estellés el vam conéixer a la Facultat de Filologia de València. Hi venia de tant en tant a llegir poemes i a contar anècdotes. Era molt pròxim i divertit. En conserve una gravació sonora, si bé deficient. Nou anys més tard, vaig visitar-lo a sa casa. Estava ja molt malalt després de la trombosi cerebral, a penes podia parlar amb claredat. M'hi va introduir Jaume Pérez Muntaner. Jo li duia un contracte que m'havia enviat David H. Rosenthal per tal que Vicent cedira els drets de traducció d'una selecció de poemes que es publicarien en anglés a Nova York el 1992. La coberta seria de Manolo Boix. Una sèrie de problemes i la malaltia de Vicent havien endarrerit molt de temps la traducció en una de les més prestigioses editorials novayorkeses. Amb mà tremolosa va signar, després xarràrem una estona. Estava content de “travessar el toll” amb la seua poesia. Volia fins i tot corregir les proves d'impremta -en anglés! En cap moment no abandonà el seu bon humor. Sa muller, Isabel, romania vora seu callada i amatent. I l'any 92 va aparéixer per fi l'edició americana dels poemes escollits de V.A.E: **//Nights that make the night//**. Encara el pogué veure.

Al pròleg, Rosenthal escriu:

> S'ha reconegut Vicent Andrés Estellés com un dels poetes excepcionals de Catalunya i Espanya. Com altres de la seua generació -Gabriel Ferrater, Martí i Pol i Joan Vinyoli, per exemple- escriu poesia que d'un primer cop sembla transparent, però immediatament després llança el lector en un món de records vívids, d'impressions sensorials. Els seus significats més pregons adquireixen matisos en cada lectura successiva. Si el poeta és desconegut als Estats Units es deu al simple fet que escriu en català.

Per acabar, tinc la sensació que cal continuar difonent la poesia d'Estellés, que cal llegir i rellegir-lo, escorcollar entre els seus versos i gaudir-lo novament. Per això celebre enormement la iniciativa, ja multitudinària, d'homenatjar-lo cada 4 de setembre amb lectures i festes. “//Now I'd like to write a nice poem...//” _

__Altres homenatges: [|Antaviana], [|Un Entre Tants], [|La paraula nostra], [|Pica'm], [|Vilaweb].__

=Recordant Estellés=

__The above was originally published September 5, 2010 at http://laparaulavola.blogspot.com/2010/09/no-volia-deixar-de-commemorar-la-diada.html__ __No volia deixar de commemorar la diada de l'Estellés. Fou important per a mi, ho és encara. El recorde avui amb alguns poemaris seus damunt la taula, entre els quals hi és [|//Nights that make the night//], mentre em remunte a 1979, la meua primera lectura del //Llibre de Meravelles// a l'Institut. Encara no ens examinàvem de valencià al selectiu però la meua classe el va llegir en Literatura Espanyola. Al desembre de 1980 va baixar a Elx [|Ovidi Montllor] i Toti Soler per a acompanyar el poeta mallorquí [|Josep Maria Llompart] en la presentació d'un llibre de poesia de joveníssims il·licitans: //Entranyes per a l'augur//. L'Ovidi va recitar l'Estellés amb veu portentosa i amb una emoció que encara ressona al meu record trenta anys més tard: Ovidi i Estellés units per la paraula. Hi eren Llompart, [|Gaspar Jaén], [|Jaume Pérez], [|Biel Sansano] i els amics poetes amb el seu primer llibre.__

__Vaig començar a escriure en català quan em van regalar en 1980 el seu poemari [|//El Corb//], de Quaderns Crema. Vaig anar construint la llengua escrita treballant i memoritzant aquells poemes marcadament eròtics i homenatjadors, “amb paraules planeres”. Després vingué el fracassat intent d'imitar-lo fent versos. No. Hi havia molt més al darrere dels seus mots que me'l feren definitivament inimitable i personal. Més valia continuar llegint-lo i res més.__

__L'Estellés el vam conéixer a la Facultat de Filologia de València. Hi venia de tant en tant a llegir poemes i a contar anècdotes. Era molt pròxim i divertit. En conserve una gravació sonora, si bé deficient. Nou anys més tard, vaig visitar-lo a sa casa. Estava ja molt malalt després de la trombosi cerebral, a penes podia parlar amb claredat. M'hi va introduir Jaume Pérez Muntaner. Jo li duia un contracte que m'havia enviat David H. Rosenthal per tal que Vicent cedira els drets de traducció d'una selecció de poemes que es publicarien en anglés a Nova York el 1992. La coberta seria de Manolo Boix. Una sèrie de problemes i la malaltia de Vicent havien endarrerit molt de temps la traducció en una de les més prestigioses editorials novayorkeses. Amb mà tremolosa va signar, després xarràrem una estona. Estava content de “travessar el toll” amb la seua poesia. Volia fins i tot corregir les proves d'impremta -en anglés! En cap moment no abandonà el seu bon humor. Sa muller, Isabel, romania vora seu callada i amatent. I l'any 92 va aparéixer per fi l'edició americana dels poemes escollits de V.A.E: **//Nights that make the night//**. Encara el pogué veure.__

__Al pròleg, Rosenthal escriu:__

> S'ha reconegut Vicent Andrés Estellés com un dels poetes excepcionals de Catalunya i Espanya. Com altres de la seua generació -Gabriel Ferrater, Martí i Pol i Joan Vinyoli, per exemple- escriu poesia que d'un primer cop sembla transparent, però immediatament després llança el lector en un món de records vívids, d'impressions sensorials. Els seus significats més pregons adquireixen matisos en cada lectura successiva. Si el poeta és desconegut als Estats Units es deu al simple fet que escriu en català. __Per acabar, tinc la sensació que cal continuar difonent la poesia d'Estellés, que cal llegir i rellegir-lo, escorcollar entre els seus versos i gaudir-lo novament. Per això celebre enormement la iniciativa, ja multitudinària, d'homenatjar-lo cada 4 de setembre amb lectures i festes. “//Now I'd like to write a nice poem...//”__ _

Altres homenatges: [|Antaviana], [|Un Entre Tants], [|La paraula nostra], [|Pica'm], [|Vilaweb].